‫אנחנו ממשיכים בסיקור משבר בני הערובה‬ ‫שהתרחש באקדמיית צלב האמת אחר הצהריים.‬
‫בעוד כל התלמידים שנלקחו כבני ערובה חולצו,‬ ‫החוטף התחמק.‬
‫אבירי צלב האמת חסמו את האזור בטווח‬ ‫של עשרה ק"מ מבית הספר‬
‫וממשיכים בחקירה, אך טרם נמצא החוטף.‬ ‫-שיאמי?‬
‫תוכלי בבקשה לבשל שם את הוולריאן בשבילי?‬
‫אני צריכה לצאת לרגע.‬
‫אוקיי!‬
‫מעניין אם כולם בסדר בבית הספר.‬
‫אוי, לא!‬
‫את בסדר?‬
‫איזו פציעה נוראית. צריך לטפל בזה מיד!‬
‫אני לא מצליחה להזיז אותה... מה עליי לעשות?‬
‫ני?‬
‫אתם תעזרו לי?‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫הצד האפל בלבי‬ ‫הוא עבר מצער שאי אפשר למחוק‬
‫זה בסדר, אני לא מתכוון לזה‬ ‫אני משחרר פרץ אנרגיה ומושיט את ידי‬
‫ממתי דרכי נהייתה בלתי נמנעת?‬
‫ועכשיו כולם נעלמו‬
‫לעזאזל עם הגורל הזה‬ ‫לא יכול לסבול את זה יותר, זועק לגאווה‬
‫לבד בעולמי‬ ‫שיר אהבה מהדהד‬
‫עולם משובש, משאלות מעוותות‬
‫האידאלים וימי המחר מתפוררים‬ ‫נמאס לי כבר מכל זה ומהשעמום הבלתי נסבל‬
‫להתראות, חיים יקרים‬ ‫אני נשבע שאשנה את גורלי‬
‫אחבל ואפצע למען הגאווה‬
‫לבד בעולמי‬ ‫עדיין אשיר על אהבה‬
‫עולם מעוות, משאלות להגשים‬
‫אני אבנה את הקשר ואת המחר החדש‬
‫נמאס לי מהכול, אך זה עדיין יקר ללבי‬
‫אלו חיי היקרים‬
‫דרך הענן שחור שבלבי עוברת קרן אור‬ ‫והשמיים בהירים‬
‫בואו נאבק, אין בי פחד‬ ‫אני מנופף בחרב פיפיות‬
‫מה קרה? שב.‬
‫אומרים שבנים ממשיכים את דרכה של אימם,‬ ‫אבל אני בהחלט רואה את הדמיון ליורי.‬
‫יורי?‬
‫פוג'ימוטו לא סיפר לך עליה?‬
‫לא, שום דבר.‬
‫אני מבין.‬
‫זו התמונה היחידה שנשארה לי מיורי.‬
‫פוג'ימוטו מינה לאפוטרופוס על שניכם את‬ ‫לורד פלס, אבל...‬
‫עכשיו הלורד פלס‬
‫נעצר על ידי אבירי צלב האמת.‬
‫ולכן, מאחר ואני סבא שלכם, החלטתי לדאוג‬ ‫לשניכם.‬
‫כשהייתי קטן...‬
‫בגן הילדים, נתנו לנו פעם לצייר תמונות של‬ ‫האימהות שלנו ביום האם.‬
‫אחי צייר אותה כמו שדמיין שהיא נראית,‬ ‫אבל...‬
‫פשוט לא יכולתי לצייר אותה, לא משנה כמה‬ ‫שניסיתי.‬
‫עכשיו אני מרגיש מאוד דומה לאיך שהרגשתי אז.‬
‫במשך 15 שנים ארוכות כפיתי עליכם חיים של‬ ‫כאב ובדידות.‬
‫אני מתנצל על כך מכל ליבי.‬
‫אך עליכם להבין שלא הייתה לי ברירה, משום‬ ‫שהייתי כלוא כל השנים האלה.‬
‫כלוא?‬
‫לפני 15 שנה, איבדתי הכול בטבח הלילה הכחול.‬
‫המעמד שלי, הכבוד שלי, הפנים שלי...‬
‫שלא לדבר על ביתי האהובה, יורי.‬
‫היא מתה? אז גם אימי נרצחה על ידי השטן?‬
‫לא, זה לא השטן שהרג את יורי....‬
‫אלה היו האנשים שכלאו אותי, הוותיקן.‬
‫מגרשי שדים מכל העולם נרמסו למוות על ידי‬ ‫השטן באותו יום.‬
‫ויורי נשאה ברחמה את צאצאיו של השטן.‬
‫אתה מתכוון לאחי ואליי?‬
‫הגריגורי הוציאו להורג את יורי כמכשפה...‬
‫זה שקר! ציד המכשפות של ימי הביניים נעלמו‬ ‫מזמן, למה שהם ידונו את אימי למוות?‬
‫כדי לשקם את סמכותם של אבירי צלב האמת.‬
‫למטרה זו, הם השתמשו ביורי כשעיר לעזאזל.‬
‫בלתי אפשרי...‬
‫האנשים האלה עדיין פועלים בדיוק באותה צורה‬ ‫כבר 600 שנה.‬
‫אני בעצמי הושלכתי לכלא בעוון זה שהייתי‬ ‫אביה של מכשפה.‬
‫כשאיבדתי את הרצון לחיות, נשארה לי רק תקווה‬ ‫אחת, שהייתה הדבר הזה.‬
‫איזה דבר?‬
‫תמונה שפוג'ימוטו נתן לי.‬
‫כל השנים האלה, המשכתי לחשוב על כמה‬ ‫שהשתוקקתי לחבק את שניכם,‬
‫השניים שיורי סיכנה את חייה כדי ללדת,‬ ‫בידיים שלי.‬
‫אבל... אם קיומכם היה מתגלה, הוותיקן היה‬ ‫פועל בנידון.‬
‫אז זו הסיבה שבגללה לא יכולת להתגלות.‬
‫נכון מאוד.‬
‫אבל עכשיו ניפטר מאיום הגריגורי.‬
‫מעתה והלאה, תמיד אהיה עם שניכם.‬
‫רק רגע!‬
‫למה שתספר רק לי דבר כל כך חשוב?‬
‫אחי אמור להיות...‬
‫לרוע המזל, איני יכול לצרף גם את רין, עכשיו‬ ‫שהוא עורר את השד שבתוכו.‬
‫לצרף אותו? לאן בדיוק?‬
‫מה זה?‬
‫מעבדת הדרגון, יחידה לכלי נשק נגד שדים.‬
‫עכשיו כשהם הבובות של מפיסטו,‬
‫אין סיכוי שאבירי צלב האמת יוכלו להגן‬ ‫על עולם העשייה.‬
‫בוא איתי, יוקיו.‬
‫למה שלא תצטרף אליי ליצירת עידן חדש שיביא‬ ‫חופש ושלום לכל האנושות?‬
‫איך הלך במנזר?‬
‫הודות ללהבות שלו, רוב קורי העכביש הוסרו‬ ‫בהצלחה.‬
‫כולם בסדר.‬
‫איפה יוקיו?‬
‫הוא לא בא לכאן.‬
‫איפה מר נויהאוס?‬
‫הוא נחקר בתא הגדול.‬
‫הבנתי.‬
‫לאן אתה חושב שאתה הולך?‬
‫יש לי זכות להקשיב כמו כולם, לא?‬
‫היי...‬
‫למען האמת, שמעתי שמר נויהאוס עצמו מבוקש‬ ‫על ידי הוותיקן.‬
‫באמת?‬
‫עכשיו גם המנהל במעצר.‬
‫מעניין מה יקרה לבית הספר שלנו.‬
‫תקשיבו, אמרתי לכם שוב ושוב!‬
‫זו אישתי, לא שד.‬
‫אך קורי העכביש האלה הם ללא ספק מוצר מגהנה.‬
‫אל תגיד לנו שאישתך הפכה לשד.‬ ‫-לא.‬
‫אמרת לי פעם, נכון?‬
‫שמשפחתך היקרה נרצחה בידי השטן?‬
‫איך אישה מתה יכולה להסתובב ולהתהלך?‬
‫למה שהיא תתקוף את החברים שלי?‬
‫ענה לי!‬
‫אנטי-נשמה, אה?‬
‫אנטי-נשמה?‬
‫טכניקה סודית להחזרת המתים לחיים.‬
‫אני מאמין כי לימדתי אותך את זה בכיתה.‬
‫בטח... הדבר הזה!‬
‫תראה! שמענו שהיית המנהל במעבדת מחקר בחיים‬ ‫מלאכותיים בפולין.‬
‫אתה יכול הפסיק להעמיד פני תמים.‬
‫השתמשת בטכנולוגיית החיים המלאכותיים הזו‬ ‫כדי להחיות את אישתך המתה.‬
‫זה לא היה אני!‬
‫אני מודה ששמרתי את גופתה של אישתי בהקפאה.‬
‫אך מעולם לא החזרתי לתוכה את נשמתה.‬ ‫אם הייתי חוצה את הקו הזה,‬
‫הייתי מורחק משערי גן עדן לנצח.‬
‫אז מי כן?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫כל מה שאני יודע זה שביום ההוא...‬
‫כשחזרתי אל המעבדה,‬
‫מצאתי את תא ההקפאה פתוח.‬
‫מישל!‬
‫ברוך שובך הביתה, יקירי.‬
‫הבנתי מיד שגופתה של אישתי אחוזת שד.‬
‫אך עבורי,‬
‫המחשבה על להעביר שוב את אישתי האהובה‬ ‫בייסורי המוות...‬
‫הייתה קשה מנשוא.‬
‫מישל!‬
‫איגור נויהאוס!‬
‫אתה נתון במעצר בעוון מחקר חיים מלאכותיים‬ ‫והחזרת המתים לחיים!‬
‫מה?‬
‫שרפו את המקום הטמא הזה עד ליסוד!‬
‫מישל!‬
‫בעזרת מפתח, ברחתי ליפן עם מישל.‬
‫אך בערך באותה תקופה שמתי לב לשינוי‬ ‫שהיא עברה בהדרגה.‬
‫לא!‬
‫מישל!‬
‫זה כל כך חם! שמישהו יציל אותי!‬
‫זה בסדר, את תהיי בסדר גמור עכשיו...‬
‫אני מאמין שזה היה הרגע שבו מישל נזכרה‬
‫שהיא נשרפה למוות על ידי הלהבות הכחולות.‬
‫לעולם לא אסלח להם.‬
‫כל מי שקשור לשטן...‬
‫אשלח כל אחד מהם למוות אכזרי ומדמם.‬
‫מישל הפכה לשד נקמה.‬
‫רציתי להחזיר אותה לפני שמישהו ישים לב,‬ ‫אבל הגעתי לכאן.‬
‫למה לא סיפרת לנו את האמת?‬
‫גם אם הייתי מספר לכם, לא הייתם יכולים‬ ‫להציל אותה, חבורת מנוולים.‬
‫האמת היא שנשאר לה מעט מאוד זמן.‬
‫אולי היא אחוזת שד, אך היא עדיין רק גופה.‬
‫בעוד כמה ימים היא תרקב, ותחזור לאדמה.‬
‫היי, רין!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫את יודעת לאן אני הולך! אני הולך לחפש את‬ ‫אישתו של נויהאוס!‬
‫תחפש אותה ואז מה תעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אני לא יכול לשבת כאן באפס מעשה!‬
‫שוטה יכול רק לזוז קדימה, אה?‬
‫שלחתי כבר את בן הלוויה שלי בעקבותיה.‬
‫הקמע הזה יוביל אותך אליה.‬
‫תודה, שורה!‬
‫"תודה, גבירתי" בשבילך!‬
‫עכשיו, עוף מכאן!‬
‫רק דבר אחד. צור איתי קשר ברגע שתמצא אותה.‬
‫אל תחשוב אפילו על לטפל בזה בעצמך!‬
‫בסדר גמור!‬
‫אבל עדיין...‬
‫מי לעזאזל הקים לתחייה את אישתו של נויהאוס?‬
‫ובכן, הגעתי עד הנה רק על אדרנלין...‬
‫איך לכל הרוחות אני משתמש בדבר הזה?‬
‫אולי כדאי שפשוט אתקשר ואשאל?‬
‫בחיי, אתה באמת סתם טמבל חסר תועלת?‬
‫היא בטח תהרוג אותי!‬
‫כן! כאן אוקומורה...‬ ‫-רין?‬
‫זו את, שיאמי? מה קורה?‬
‫יש משהו שאני צריכה לבקש ממך לעשות. כן,‬ ‫הזדרז בבקשה.‬
‫הבנתי, אני בדרך.‬
‫מה?‬
‫לא נראה לי שכדאי שתסתובבי עדיין.‬
‫אבל תודה לאל שהתאוששת.‬
‫איפה אני?‬
‫איך הגעתי למקום כזה?‬
‫שכבת בגינה שלי ללא הכרה.‬
‫הוא זה שסחב אותך לכאן, הוא עוזר המון!‬
‫מי את, לכל הרוחות?‬
‫למעשה, אני מגרשת שדים בהכשרה.‬
‫מגרשת שדים?‬
‫סליחה?‬
‫היי, אין כאן אף אחד.‬
‫אחרי שבאתי עד לכאן בשבילה...‬
‫היי, שיאמי בסביבה?‬
‫אז אתה יודע?‬
‫היי, שיאמי!‬
‫מה לכל ה...? מה?‬
‫אני לא זוכר שראיתי את זה בעבר.‬
‫מה זה?‬
‫בן הלוויה של שורה?‬
‫אין סיכוי... אז היא כאן?‬
‫זה הגן הסודי שסבתא שלי השאירה לי.‬
‫סבתא שלי הייתה אומרת תמיד:‬
‫"אם תקשיבי טוב למה שהצמחים אומרים, אז בטוח‬ ‫שהם ילבלבו."‬
‫והתברר שזה נכון.‬
‫אני בטוחה שסבתא יכלה לשמוע את קולותיהם.‬
‫לחשוב שכל כך הרבה פיות העריצו אותה.‬
‫סבתא שלי באמת הייתה מדהימה, אחרי הכול...‬ ‫אוי!‬
‫מצטערת, מפטפטת עם עצמי עוד ועוד....‬
‫זה ממש כמו גם האמהרה, נכון?‬
‫שמעתי עליו פעם מבעלי.‬
‫יש גן עדן שנוצר על ידי האל, אליו כל הצמחים‬ ‫בעולם נאספו.‬
‫אם מקום כזה באמת קיים, אני בטוחה שהוא יהיה‬ ‫מקום כזה.‬
‫תהיי חברה שלי בבקשה!‬
‫מעולם לא פגשתי אף אדם שיודע על גן האמהרה!‬
‫את כל כך חמה...‬
‫מה שמך?‬
‫שמי?‬
‫שמי הוא שיאמי מוריאמה!‬
‫אני מישל.‬
‫שיאמי!‬
‫רין?‬
‫התרחקי ממנה!‬
‫אל תתקרב!‬
‫אל תעשי את זה!‬
‫לא חשבתי שגם את תהיי עם השטן.‬
‫שיאמי לא קשורה לזה!‬
‫אמרתי לך כבר, זו נקמה!‬
‫כל מה שחייתי בשבילו נשרף לאפר...‬
‫הודות ללהבות הכחולות שלך!‬
‫לעולם לא אסלח לך!‬
‫בדיוק כמו שהשטן לקח ממני הכול,‬
‫אקח ממך את כל היקר לך...‬
‫אני אקח את הכול...‬
‫אני נשבעת...‬
‫שיאמי!‬
‫מישל!‬
‫חכה!‬
‫היא פצועה!‬
‫אני חייבת לטפל בה, או ש...‬
‫אין טעם. היא כבר מתה.‬
‫היא קמה לתחייה כדי לנקום בשטן.‬
‫זוזי מהדרך, שיאמי.‬
‫לא! מישל אינה אדם רע!‬
‫היא ניסתה להרוג את סוגורו ואת כל אנשי‬ ‫המנזר.‬
‫אני חייב לדאוג לכל חבריי היקרים.‬
‫קראתי לך רק כי הייתי צריכה את עזרתך.‬
‫לכן באתי, כדי לעזור לך!‬
‫כדי שאוכל להגן עלייך...‬ ‫-לא נכון!‬
‫מעולם לא ביקשתי ממך לעשות את זה!‬
‫שיאמי...‬
‫תראה...‬
‫אם היא הייתה באמת רעה, ני והאחרים לא היו‬ ‫מטפלים בה ככה.‬
‫נכון?‬
‫היא אישתו של מר נויהאוס.‬
‫אין קליטה, אה?‬
‫אני הולך להתקשר למישהו, אז אל תזוזי מכאן,‬ ‫אוקיי?‬
‫אוקיי.‬
‫הלו?‬ ‫-זה אתה, רין? מה קורה?‬
‫מצאתי אותה.‬
‫מה? באמת? איפה היא?‬
‫בחנות של פוטסומה-יה.‬
‫מה היא עושה שם?‬
‫הלוואי וידעתי.‬
‫בכל אופן, אנו מביאים איתנו את נויהאוס,‬ ‫אז אל תוריד ממנה את העיניים, ברור?‬
‫אין צורך שתבואו.‬
‫בעצם, אל תבואו.‬ ‫-מה?‬
‫מה קרה, רין? קורה שם משהו? היי!‬
‫איזה גן נפלא.‬
‫יופי שכזה לא מתאים לשד.‬
‫לורד אוגוסט! לכדנו את החשודה!‬
‫רין!‬
‫כמו שחשבתי, התחבאת כאן.‬
‫שד ארור, עטוף בעור אדם.‬
‫הקמת המתים לתחייה מפרה את חוקי‬ ‫עולם העשייה. אין איסור חמור מזה.‬
‫אני משמיד אותך בשם הוותיקן!‬
‫מישל!‬
‫עצור!‬
‫זוזו מדרכי!‬
‫אני אכפר על כל פשעיה של מישל.‬
‫אז אנא תן למישל...‬
‫אנא, פשוט שחרר את מישל...‬
‫אני מתחנן בפנייך...‬
‫הקשר היפה בין בעל לאישה.‬
‫אבל...‬
‫תחיית המתים מותרת אך ורק כאשר המלאכים‬ ‫יתקעו בחצוצרותיהם בפעם האחרונה!‬
‫עצור!‬
‫אתה מגן על שד, בן השטן?‬
‫אני פשוט לא סובל את איך שהתפרצתם לבית‬ ‫של מישהו ובלגנתם אותו!‬
‫התנגדות אליי שקולה למרד נגד הוותיקן!‬
‫ואני אומר לך שזה לא אומר כלום!‬
‫רין!‬
‫בן השטן נלחם כדי להגן עלינו.‬
‫אבל למה?‬
‫אחרי שניסיתי לקחת את כל היקר לו...‬
‫זה הכי טוב שאתה מסוגל, בן השטן?‬
‫כן, קפוץ לי, לעזאזל!‬
‫שן הנחש!‬
‫מה את עושה, שורה?‬
‫תרגע! איך זה יעזור לנו עכשיו אם תתנהג‬ ‫כמו קשוח?‬
‫זוזי לי מהדרך, שורה.‬
‫מה רצית לעשות? תחשוב על זה טוב!‬
‫זוזי!‬
‫מישל!‬
‫לא...‬
‫מישל, הישארי איתי, מישל!‬
‫לעזאזל!‬
‫מי ירה בה, לכל הרוחות? הראה את עצמך,‬ ‫לעזאזל!‬
‫שמעת אותי? אמרתי שתראה את עצמך!‬ ‫-תפסיק, רין!‬
‫גן האמהרה...‬ ‫-בוא לכאן!‬
‫גן עדן בו כל הצמחים בעולם התאספו...‬
‫זה לא הגן... אבל אני בטוחה שהוא קיים.‬
‫מקום בו נוכל לחיות בשלווה...‬
‫בואי נחפש אותו יחד, את ואני.‬
‫יקירי...‬
‫לעזאזל! אל תעמדו שם סתם! עצרו את הכופרים‬ ‫האלה!‬
‫זה מספיק!‬
‫תראו את כל זחלי הגרינמן האלה...‬
‫קללות!‬
‫לורד אוגוסט.‬
‫אני יודע.‬
‫לסגת.‬
‫מה זה? צליל הפעמון הזה?‬
‫זה זימון חירום מהוותיקן.‬
‫זימון חירום?‬
‫היי, נראה לך שהכול הסתדר לטובה?‬
‫זה בסדר. אני פשוט יודעת שהם ימצאו אותו.‬
‫מקום בו יוכלו לחיות בשלווה.‬
‫גן האמהרה.‬
‫מחוברים...‬
‫כמו פרפר מרקד זה מרפרף‬ ‫אור מסתורי המרחף בחלל‬
‫זה לא העולם שאנו מכירים‬
‫אנו נמשיך ליפול באותה מהירות‬
‫חתוך את החבל‬
‫המספרים רצים לי בראש‬ ‫מסתובבים ואז נוסקים‬
‫וטעות עצומה עוברת ללא הבחנה‬ ‫מחברת את כולנו, מאדם לאדם‬
‫חוט כחול חיוור ונוצץ‬
‫כה יפה, נראה כמו חוט משי‬
‫יכול להיות שזו השרשרת המכונה "גורל"?‬
‫חפש אותה, אך היא לוכדת אותך‬ ‫לעולם לא תגיע אליה‬
‫מהם החיים המחוברים?‬
‫לחשוב שאין מנוס‬ ‫זה כה טיפשי ויפה‬
‫חיים מחוברים‬
‫חפש אותה, אך היא לוכדת אותך‬ ‫לעולם לא תגיע אליה‬
‫מהם החיים המחוברים?‬
‫לחשוב שאין מנוס‬ ‫זה כה טיפשי ויפה‬
‫יש חיים מחוברים‬
‫ארתור אוגוסט אנג'ל, נוכח.‬
‫אני מודה לך על העבודה הקשה, פלדין.‬
‫איפה הגריגורי?‬
‫שחררתי אותם מתפקידם.‬ ‫-בלתי אפשרי!‬
‫הגריגורי הם היועצים העליונים של אבירי‬ ‫צלב האמת!‬
‫כל זה הוא נחלת העבר.‬
‫החל מהיום, אבירי צלב האמת‬
‫ינוהלו על ידיי, ארנסט פרדריק אגין.‬
‫רבותיי, אחרי שלאורך ההיסטוריה הייתם אך ורק‬ ‫בעמדת מגננה,‬
‫האנושות סוף סוף עוברת למצב התקפת נגד.‬
‫מי ייתן ונשמיד את כל השדים‬
‫ונחזיר את השלום והשלווה לעולם הזה!‬
‫יוקיו אוקומורה...‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫היי, רין... זו באמת עבודה של מגרש שדים?‬
‫כאילו, אני מרגישה שאנחנו...‬
‫אתה רציני?‬
‫שחרר אותי, רין.‬
‫אמרתי לך לשחרר אותי!‬
‫תרגום כתוביות: יובל מזרחי‬